312
Într-o declarație publicată recent, oamenii de știință ai EFSA au propus șase criterii principale pentru a ajuta la evaluarea riscurilor plantelor produse folosind tehnicile de inginerie genetică de mutageneză, cisgeneză și intrageneză vizată, după ce Comisia Europeană a cerut acest sfat științific pentru a sprijini inițiativa lor politică în curs de desfășurare privind noile tehnici genomice. Iată întrebările Comisiei și răspunsurile cercetătorilor de la EFSA:
Ce sunt mutageneza vizată, cisgeneza și intrageneza?
Sunt tehnici de inginerie genetică, procese care modifică structura genetică a unui organism prin modificarea, îndepărtarea sau introducerea ADN-ului.
• Mutageneza vizată este un termen umbrelă utilizat pentru a descrie tehnicile care induc mutații specifice în locații țintă selectate ale genomului. Modificările apar fără introducerea materialului genetic.
• Cisgeneza se referă la modificarea materialului genetic al unui organism cu o secvență din aceeași specie sau una strâns înrudită. Noua secvență conține o copie exactă a secvenței deja prezentă în fondul genetic al amelioratorilor, care este setul de informații genetice pentru o anumită specie, care este disponibil pentru utilizare de către amelioratorii de plante.
• Intrageneza se referă la modificarea materialului genetic al unui organism cu o combinație de secvențe diferite din aceeași specie sau una strâns înrudită. Noua secvență conține o copie rearanjată a secvențelor deja prezente în fondul genetic al crescătorilor.
Cum sunt plantele produse prin noi tehnici genomice diferite de cele produse prin tehnici MG consacrate sau prin reproducere tradițională?
Unele plante produse cu noi tehnici genomice pot avea doar mici modificări care ar putea apărea și în natură sau prin reproducere convențională. Altele pot avea modificări multiple și extinse care pot fi similare cu cele din plante produse prin tehnici consacrate de modificare genetică utilizate în ultimele două decenii.
Ce criterii propun experții noștri să utilizeze pentru a evalua riscurile plantelor produse prin mutageneză, cisgeneză și intrageneză țintită?
Criteriile propuse de oamenii de știință ai EFSA sunt descrise într-o declarație a EFSA. Primele patru dintre cele șase criterii se referă la caracterizarea moleculară a modificării genetice introduse în planta primitoare. Ei evaluează:
1. Dacă este prezentă o secvență de ADN străină („exogenă”)
2. Dacă da, dacă secvența provine din fondul genetic al crescătorilor
3. Cum este integrată secvența, de exemplu este aleatorie sau țintită?
Dacă vreo genă a plantei gazdă a fost „întreruptă” (divizată) de secvența nou introdusă
Criteriile 1-4 sunt concepute pentru a stabili dacă secvențele cisgenice și intragenice au modificat genele plantei gazdă. Dacă nu au făcut-o sau dacă nu este identificat niciun risc atunci când o genă străină a fost afectată, se aplică alte două criterii:
Are un istoric de utilizare? Dacă nu, structura și funcția versiunilor modificate ale secvenței ADN („alele”) ar trebui evaluate cu atenție.
Aceste ultime două criterii se aplică și plantelor produse prin mutageneză țintită.
La ce se referă „istoricul utilizării” și cum poate fi evaluat?
Evaluarea istoricului utilizării ar trebui să fie o parte importantă a evaluării riscului proporțional al plantelor cisgenice, intragenice și cu mutageneză țintită, deoarece versiunile ADN nou modificate („alele”) pot fi deja prezente în natură.
Conceptul este bine stabilit în evaluarea OMG-urilor dezvoltate înainte de 2001. Demonstrarea unui istoric de utilizare se bazează pe dovezi că o parte sau întreaga plantă a fost consumată în dietă (alimente și/sau furaje și produse derivate) pentru o perioadă de timp considerabil fără nicio dovadă de efecte dăunătoare pentru consumator, iar expunerea la o nouă utilizare se va situa în intervalul celui al utilizării „istorice”. Abordări similare sunt utilizate în evaluarea riscurilor pentru mediu.
Atunci când istoricul utilizării secvenței (alelei) de ADN nou modificată nu poate fi demonstrat suficient, structura și funcția acesteia trebuie evaluate cu atenție (etapa 6 din criteriile propuse).
Declarația abordează problema efectelor în afara țintei?
Efectele în afara țintă sunt mutații neintenționate care sunt introduse în locații ale genomilor, altele decât cea intenționată. Pentru plantele în care secvența de ADN nou modificată este vizată cu succes, vor exista cazuri în care potențialul de efecte nedorite, cum ar fi efectele în afara țintei, este redus semnificativ în comparație cu inserțiile aleatoare sau cu reproducerea convențională. Atunci când se întâmplă acest lucru, cerințele de date pentru evaluarea riscurilor pot fi reduse de la caz la caz.
De ce a solicitat Comisia Europeană EFSA acest sfat științific?
Comisia ne-a cerut să luăm în considerare concluziile din avizele științifice anterioare și din documentele de orientare relevante ale EFSA în acest domeniu și să propunem criterii relevante care să fie luate în considerare pentru evaluarea riscurilor plantelor produse prin noi tehnici genomice.
Documentele științifice luate în considerare acoperă evaluarea plantelor modificate genetic, a plantelor dezvoltate prin cisgeneză și intrag enesis, mutageneza vizată, biologia sintetică și evaluarea alergenității și a siguranței proteinelor a produselor alimentare și furajere derivate din biotehnologie.
Activitatea EFSA va sprijini inițiativa politică în curs a Comisiei Europene privind noile tehnici genomice. Consultați site-ul web al Comisiei pentru mai multe informații.
Care este rolul EFSA în legătură cu noile tehnici genomice?
Sarcina EFSA este de a evalua siguranța alimentelor pentru oameni, animale și mediu. Declarația noastră cu privire la criteriile de evaluare a riscurilor plantelor produse prin mutageneză, cisgeneză și intrageneză direcționată rezumă un corp de lucrări care reprezintă primul pas în stabilirea unui cadru solid, bazat pe știință, pentru evaluarea riscurilor generate de aceste tehnici în alimente și hrana pentru animale și pentru mediu. , de la caz la caz.
Aceasta include listarea unde pot fi aplicate metodologiile existente de evaluare a riscurilor și, de asemenea, evidențierea lacunelor în abordările actuale și cerințele de date.
Nu este rolul EFSA de a spune cum ar trebui să se dezvolte agricultura europeană sau dacă sunt necesare noi tehnologii pentru a îndeplini obiectivele de politică, cum ar fi sistemele alimentare mai durabile.
EFSA va continua să ofere asistență tehnică și consiliere științifică pentru a sprijini managerii de risc în domeniul ingineriei genetice pentru a se asigura că alimentele sunt sigure pentru consumatorii din UE.
Sunt cetățenii UE conștienți sau îngrijorați de utilizarea noilor tehnici genomice în producția de alimente?
Două sondaje recente ale EFSA – un sondaj rapid din 2021 și Eurobarometrul 2022 privind siguranța alimentară – au relevat cunoașterea scăzută a noilor tehnici genomice în rândul cetățenilor UE.
Eurobarometrul a indicat că utilizarea noilor biotehnologii în producția de alimente nu a fost o preocupare frecvent menționată a cetățenilor, doar 8% dintre cei conștienți de această problemă indicând, de asemenea, una dintre cele cinci preocupări principale privind siguranța alimentară.
Cu toate acestea, sondajul rapid a dezvăluit „Care sunt posibilele riscuri” ca fiind o lipsă importantă de informații pentru cetățeni, aproximativ două treimi (69%) dorind să afle mai multe despre aceasta.
Cum pot afla mai multe despre activitatea EFSA privind noile tehnici genomice?
EFSA va organiza o întâlnire deschisă cu părțile interesate interesate de acest subiect pe 12 decembrie 2022. În timpul evenimentului vom invita contribuțiile participanților la o discuție interactivă, care se va concentra exclusiv pe evaluarea riscurilor și aspectele științifice ale noilor tehnici genomice.